У суботу, 13. априла 2024. године, у Епархијском двору у Пријепољу одржана је седница Епархијског савета и Епархијског управног одбора Епархије милешевске којом је председавао Његово Преосвештенство Епископ милешевски г. Атанасије.
Седници је претходила света архијерејска Литургија коју је Његово Преосвештенство Епископ милешевски г. Атанасије служио у храму Светог Василија Острошког Чудотворца у Пријепољу. Саслуживали су настојатељ манастира Свете Тројице у Пљевљима игуман Зосима, протојереји-ставрофори Ранко Милинчић из Прибоја и Андрија Јанковић из Сјенице, протојереј Горан Крстић из Пријепоља и протођакон Иван Савић.
На почетку седнице у свечаној сали Епархијског двора владика Атанасије је поздравио све присутне, пожелео успешан рад свим народним представницима у Епархијском савету и Епархијском управном одбору на добробит целе Епархије милешевске и Српске Православне Цркве. Најпре је секретар Епархије, протојереј Горан Крстић, пред чланове одбора изнео извештај о финансијском пословању Епархије у претходној години и предлог буџета за 2024. годину. Уследила је расправа по питању изнетих докумената а онда су они и усвојени једногласно. Затим су своје извештаје изнели и известиоци за посебне делове рада Епархије: о газдовању Епархијским шумама, о раду Рехабилитационог центра Прибојска Бања, о раду Радија Милешеве, о извођењу верске наставе у основним и средњим школама. На крају су своје извештаје изнели и архијерејски намесници пљеваљски протојереј-ставрофор Саша Јањић, прибојски протојереј ставрофор Марко Папић, нововарошки протојереј Станко Благојевић и пријепољски протојереј Игор Ерић.
Сви извештаји су са пажњом саслушани од чланова одборâ, уз нека додатна питања и конструктивну расправу по сваком извештају. Поред ових чланови одборâ су имали још неколико значајних питања која су кроз учешће свих присутних размотрена уз доношење ставова и закључака по сваком изнетом проблему и предлогу. Епископ Атанасије је на крају седнице заокружио рад нагласивши:
– Народ, који је Црква, нама је поверио да будемо језгро живота, рада, опстанка и стварања на простору наше Епархије и то је одговорност коју ми, као народни представници, носимо. Стога је неопходно да ми у свему будемо сагласни, да више учествујемо у раду свих тела Епархије и да се тако више и састајемо и договарамо по свим питањима. Да би то могли што успешније проводити најважније је питање добре организације послова како и питање поштовања поретка ствари и улога. Дужни смо да се што чешће састајемо и сагледавамо наш заједнички рад али и да будемо спремни чути и прихватити сваку конструктивну критику, ако је има. Требамо добро познавати и унапређивати стање, пре свега духовно, у нашој Епархији, како бисмо на такав начин могли што више утицати на наш православни народ да остаје и опстаје на овим нашим просторима, али и да другима дамо разлог да дођу, да нас посете, па и да живе овде.